Duminică, FBI-ul a finalizat cu succes
o anchetă pentru a pune capăt unei breşe serioase
pentru securitatea Statelor Unite.
Arestarea lui Robert Hanssen
pentru spionaj
ar trebui să ne reamintească tuturor, fiecare american ar trebui să ştie
că naţiunea noastră, societatea noastră liberă
e o ţintă internaţională într-o lume periculoasă.
Două luni mai devreme
Nu trebuia să te tachinez.
Asta îmi crează numai probleme.
Bazat pe o poveste adevărată
L-am prins!
- Pe el şi pe soţie. - În regulă.
Ea poate fi compromisă. Ţipau unul la altul.
Trebuie să le spunem asta celor de la anti-terorism.
Ai prins ceva din ceea ce spuneau?
O parte. Doar că avem nevoie de un translator.
În regulă.
Încă mai pot lucra în zona locuinţei lor. Nu am fost depistat.
Dar trebuie să mergem acolo acum, cât încă se mai ceartă între ei.
Da.
E un protocol pentru înregistrarea informaţiilor despre ţintele noastre.
Da. Am înţeles partea aia.
Ceea ce nu înţelegem e ce căuta pe biroul lui Gene.
Trebuie să urmeze lanţul ierarhic, nu-i aşa?
Nimănui nu-i place un lăudăros, Eric.
Toţi încercăm să devenim agenţi, ştii asta?
Markere de culori diferite, cinci fonturi diferite...
Probabil ai pierdut un weekend la Kinko pentru chestia asta.
L-aţi citit?
Nu.
Păcat, pentru că v-am acordat credit amândurora, chiar v-am menţionat numele.
- Serios? - Serios?
Da. Pentru ajutorul vostru cu partea de soft.
Putem să mergem la locuinţa aia acum?
Sunt terorişti?
Sunt ţinte, scumpo.
- Asta e tot ce am spus, nu? - Desigur. Îmi cer scuze.
Bună fată.
Mama şi tata vor să mergem cu ei la slujba de împărtăşanie astăzi.
Vrei să mergi cu mine la slujba de împărtăşanie?
Mai degrabă aş merge la un film.
Da, şi eu.
Ce s-a întâmplat?
Trebuia să stau pe cealaltă alee. Unghiul era mai bun.
Vei deveni agent.
Ceilalţi băieţi muncesc la fel de mult ca tine?
Desigur.
Pun pariu că n-o fac.
Vrei s-o mai spui o dată?
Ce anume să mai spun o dată?
Că voi deveni agent.
Vei deveni agent.
Nu răspunde.
Aţi sunat la familia O'Neill. Vă rog să lăsaţi un mesaj.
Îmbracă-te. Ţi s-a atribuit o sarcină temporară.
- Unde? - Îţi vor explica la birou superiorului.
- Începem în 20 de minute. - Duminică?
Voi trece direct la subiect, dacă nu aveţi nimic împotrivă.
Ai fost repartizat la sediul central,
unde vei fi asistentul unui agent pe nume Robert Hanssen.
- Îl cunoşti? - Nu.
Fostul şef al Unităţii Analitice Sovietice,
e considerat cel mai bun analist al nostru în ceea ce priveşte spionajul rusesc.
În ultimii şase ani a fost omul nostru de legătură la Departamentul de Stat.
E duminică.
Îl aducem înapoi la sediul central
unde va pune bazele Diviziei de Siguranţă a Informaţiilor,
care se va ocupa de securizarea sistemului informatic al FBI
împotriva terorismului cibernetic şi al infiltrării spionilor.
Aşteaptă, am auzit de tipul ăsta.
Nu e el cel care a intrat neautorizat pe hard discul calculatorului altui agent?
E cel mai bun specialist în calculatoare pe care îl aveam.
De asemenea are comportări sexuale anormale.
A postat pe internet materiale obscene.
Există câteva plângeri în dosarul său din parte unor subordonate.
Nu trebuia să te tachinez.
Asta îmi crează numai probleme.
Îl vei spiona pentru noi.
Nu e un detaliu fermecător. Îmi pare rău.
- Aveţi mandat de supraveghere? - Desigur.
- Voi avea o acoperire? - Nu. Hanssen o va descoperi într-o zi.
Şi-a petrecut ultimii 20 de ani deconspirând spioni ruşi.
Şi masturbându-se sub birou.
Dacă vrei să te apleci acolo dedesubt şi să cauţi probe, eşti liber s-o faci.
Doar ca să ştii,
nimănui de aici nu-i place faptul că trebuie să facă de ruşine o persoană
care a servit timp de 25 de ani în slujba ţării.
Dar avem motive să credem
că mai sunt şi alţi agenţi care ar putea fi implicaţi în asta.
Postări partajate, etc.
Dacă e adevărat,
ar putea reprezenta o ruşine imensă pentru FBI.
Câteva reguli...
Prima e că nimeni nu trebuie să ştie de asta, nici măcar soţia ta.
Ai un nou şef.
Numele lui e Hanssen şi lucrează în Divizia de Siguranţă a Informaţiilor.
- Înţeleg. - A doua.
Vei răspunde oricărei solicitări venite din partea FBI,
şi-mi vei raporta doar mie tot timpul.
Sper că e destul de clar.
Pagerul ăsta îl vei ţine asupra ta permanent.
Dacă sunt eu, vei observa un şapte şi un diez.
Vei ţine un jurnal în care vei nota tot ce se întâmplă în acel birou...
Cu cine vorbeşte, pe cine sună.
Niciun detaliu nu e nesemnificativ. Ai înţeles?
Bine.
Gene îţi va prezenta restul detaliilor.
Îţi mulţumesc că ai venit.
- Agent Burroughs? - Da?
Asta e o misiune cu prioritate maximă?
Urmăream ţinte cu prioritate fantomatică în ultima vreme,
ţinte suspecte de terorism.
Dacă sunt retras din misiunea aia...
Cu alte cuvinte, vrei să afli dacă asta îţi va grăbi
avansarea ta la gradul de agent?
Gene mi-a spus că eşti încrezător şi foarte înfumurat.
Mi-a spus şi că poţi să te stăpâneşti, dacă e nevoie.
Da, doamnă.
Să ai o duminică plăcută.
În regulă. Ăsta e codul pentru încuietoarea cu cifru,
Şi cel pentru cardul de normare.
Asta e cartela de acces.
Asta e totul.
Domnule, îl cunoaşteţi pe agentul Hanssen?
Puţin.
E ceva ce puteţi să-mi spuneţi despre el?
Ce anume ai vrea să ştii?
Presupun că orice m-ar putea ajuta să-mi fac treaba bine.
Desigur.
Să nu iei nimic în nume personal.
Bună dimineaţa.
Spune-mi cinci lucruri despre tine, din care patru să fie adevărate.
Poftim?
E un joc pe care obişnuiam să-l jucam la Unitatea Analitică Sovietică,
pentru a ne menţine în formă.
E un test de detectare a minciunii.
Nu cred că sunt prea bun la cacealma.
Asta ar putea fi considerată drept minciună.
ACS.
Voi reinventa modul în care FBI-ul stochează informaţiile.
Nu ţi-a spus nimeni asta?
Ba da.
E o maşinărie învechită.
Există paleţi cu calculatoare noi pe fiecare coridor al acestei clădiri.
De ce nu te duci să-ţi iei unul?
În regulă. Voi completa un formular...
Nu asculţi.
Du-te şi ia-ţi unul şi gata.
Formularele de cerere sunt pentru birocraţi.
De fapt, ia două. Dinozaurul de pe biroul meu nu îmi e de folos.
Agent Hanssen, numele meu Eric.
Nu, numele tău e "secretar".
Numele meu e "domnule" sau "şefule", dacă te poţi descurca cu asta.
Da, domnule.
Şi dacă te mai prind vreodată la mine în birou,
vei urina sânge timp de o săptămână.
Se pare că ai pile.
L-am comandat pe al nostru acum o lună.
Domnule?
Domnule, puteţi să cădeţi de acolo.
Nu voi cădea.
Sunt foarte coordonat.
Încerc să redirecţionez o linie telefonică pentru a obţine acces la internet.
Aş putea să chem un specialist în IT să facă asta pentru dumneavoastră, domnule.
Dumnezeule, eşti prost ca noaptea, nu-i aşa?
Da, să aducem un specialist în IT,
unul care câştigă 35,000 de dolari pe an,
şi să-i oferim acces la un hard discuri
pentru care un agent străin ar plăti milioane.
Ar trebui să protejam FBI-ul de infiltrarea spionilor informatici.
Ce fel de pagini electronice accesaţi?
Pe internet. Sunt pagini electronice care...
De ce întrebi?
Nu ştiu, doar că...
Nu am mai văzut pe cineva căţărat pe birou, pentru a se conecta la internet, până acum.
Îţi spui rugăciunile în fiecare zi?
În dosarul tău scrie că ai făcut şcoala la Gonzaga, împreună cu iezuiţii.
Aşa e.
Deci, îţi spui rugăciunile în fiecare zi?
Nu în fiecare zi, nu.
Ar trebui s-o faci.
Mai vreţi lista mea, domnule?
Cele cinci lucruri?
Astea sunt cele mai bune pixuri din lume.
Nu aş scrie niciodată cu altceva.
Sigur.
Am câştigat medalia de merit la cercetaşi, la fiecare categorie
mai puţin la trasul cu arma cu lunetă.
Nu am mai fost la spovedanie de când eram la liceu.
Sunt câteva cuvinte pe care le pronunţ greşit în mod repetat.
Băutura mea favorită e votca tonică.
Şi sunt singurul bărbat, din ultimele patru generaţii de la mine din familie,
care nu a fost înrolat în armată.
Atunci, care e băutura ta preferată?
Ginul?
Whiskeyul.
E împotriva regulamentului FBI ca un agent să consume alcool
chiar şi atunci când nu e de serviciu.
- Ştiai asta? - Da, ştiam.
Pentru că un agent FBI nu e niciodată în afara serviciului.
Asta îi aparţine directorului Freeh.
Mergem la aceeaşi biserică.
Pentru cine e pagerul?
Pentru soţia mea.
Vrea să ştie că poate să ţină legătura cu mine permanent.
E o fată catolică?
Nu. De fapt, e un fel de protestantă de rit vechi.
E din Germania de Est.
Totuşi, e un mare fan al colindelor de Crăciun.
Trebuie să facem ceva în această privinţă, nu-i aşa?
Sunt Eric.
Soţia ta e prin apropiere?
Din câte îmi aduc aminte nu trebuie să ştie de acest caz.
Aude conversaţia asta?
Nu.
Bine. Unde sunt paginile pe care trebuie să le citesc?
Acum am început să scriu. M-a reţinut acolo până la ora 10:00.
Agent Burroughs, nu ştiu ce ar trebui să caut la acest tip.
Doar nu va aduce o gloată de târfe la birou.
Adu-mi paginile alea.
... Sfântă Fecioară, roagă-te pentru noi păcătoşii,
acum precum şi în ceasul morţii. Amin.
În numele Tatălui, al Fiului şi al Sfântului Duh.
Acum şi pururea şi în vecii vecilor.
Amin.
Bonnie Wauck.
Bobby Hanssen.
Nu se gândesc prea mult la mine.
Nu?
Nu.
Sunt câteva astfel de persoane la muncă.
Probabil cred că sunt un luptător la categoria uşoară.
Ei nu te cunosc.
Poate că mă cunosc.
Minunat.
Bună dimineaţa.
Asta e o lucrare foarte bună.
- Domnule, cum aţi obţinut o copie...? - Sunt sigur că a fost ignorată.
Da, aşa e.
Asta pentru că nu tragi.
FBI-ul e o cultură a armelor.
Nu poţi avansa aici dacă nu faci parte din ea.
Fiecare director din istoria FBI-ului provine din poliţie.
Tipii care trag cu arma, tipii care fac arestările...
Nu a existat niciun director care să provină din rândurile
celor care s-au ocupat de informaţiile secrete.
Şi nu va fi niciodată.
- Spionajul înseamnă Siberia. - Domnule.
Detaşamentul cu arme de jucărie.
Atunci de ce aţi rămas?
În toţi aceşti ani, de ce nu v-aţi transferat
pe un post de unde să atrageţi atenţia?
Pentru că nu m-a interesat niciodată să ies în faţă.
- Am vrut să fac istorie. - Scuze.
Cei pe care îi urmăresc cei din spionaj
sunt cei care vor să şteargă Statele Unite de pe hartă.
Dintr-un anumit motiv, asta a însemnat mai mult pentru mine decât o promovare.
De ce citeşti despre maladia Parkinson?
Mama are aşa ceva.
De câţiva ani buni.
Îmi pare rău să aud asta.
Bună dimineaţa.
Domnule, am uitat să vă spun că m-a sunat fotograful
în legătură cu o şedinţa foto.
Portretul dumneavoastră va fi pus pe peretele "25 de ani în slujba legii".
Ca să vezi...
Scuzaţi-mă.
Doamne.
Frumoasă femeie.
Eşti căsătorit.
Pot să mă uit, nu-i aşa?
Dumnezeu se aşteaptă să fii credincios tot timpul, Eric.
În plus, nu sunt de acord cu femeile care poartă costum bărbătesc.
Nu?
Bărbaţii poartă pantaloni.
Lumea nu mai are nevoie şi de alte Hillary Clinton.
Am scris un program aseară, folosind doar sistemul binar
doar ca să văd dacă pot să fac asta.
O criptare pe 612 biţi, complet impenetrabil.
Dar tu primeşti biroul cu lumină naturală.
Da, bine, ajută-ne. Ce trebuie să facem?
Pentru început, vom renunţa la ACS, care e o relicvă.
Nu există destulă lărgime de bandă.
De aceea mai există încă agenţi
care continuă să trimită informaţii clasificate în cutii de carton.
Vom trece la o reţea de tip ATM, în loc de WAN.
De tip OC-48,
cu o rată de transfer de 2,488 megabiţi.
Începem cu servere de tip Linux AB, ceea ce înseamnă că vom folosi Red Hat.
Routere IP prin toată clădirea.
Adrese IP dinamice pentru a ascunde sistemul folosind prototipul Invicta.
Ar fi mai simplu dacă aş trimite astea într-o notă oficială?
Da, ar fi.
Bine. Va fi pe biroul tău, mâine dimineaţă.
Vei aranja câteva întâlniri pentru mine
cu managerii de sistem de la CIA, DIA, NSA,
şi de la serviciile de informaţii de la fiecare forţă armată în parte.
Da, domnule.
Cu toţii sunt avansaţi faţă de noi în ceea ce priveşte domeniul IT.
Trebuie să-i studiem.
Te deranjează dacă acele întâlniri vor fi programate prin intermediul meu, Bob?
De ce?
Ăsta e protocolul.
Desigur.
Apoi schimbăm birourile, nu?
Sigur.
Perfect. Ne luptăm cu infracţionalitatea cu tehnologie din secolul al XIX-lea,
şi pe el îl interesează protocolul.
Aranjează întâlnirile alea.
Dacă laşi asta în seama lui, nu se vor realiza niciodată.
Domnule?
Ceea ce ai văzut acolo se numeşte protejarea propriului interes.
Nu ai observat? Aroganţa organizatorică.
"Nu, nu vrem să învăţăm nimic de la CIA."
"Vrem că CIA să răspundă în faţa noastră."
Ştii ce se petrece după acea uşă?
Nu, domnule.
Analiştii caută un spion în cadrul comunităţii de spionaj.
Au autorizaţie de la cel mai înalt nivel.
Dar nu e niciun ofiţer CIA acolo. Ştii de ce?
Pentru că cel împotriva căruia vor să adune dovezi e un ofiţer CIA.
Ar putea să fie spionul infiltrat cineva de la FBI şi nu de la CIA?
Desigur.
Se analizează această posibilitate?
Desigur că nu.
Pentru că noi suntem FBI-ul, şi FBI-ul ştie tot.
Cooperarea nu e productivă. Asta e mentalitatea.
Desigur, inamicii acestei ţări nu sunt atât de mofturoşi.
Ei vor coopera cu oricine le împărtăşeşte ura pentru noi.
FBI-ul nu a învăţat lecţia asta încă.
Sunt nişte tablouri într-o sală de conferinţe de la etajul opt.
Vreau să te duci să iei unul pentru mine.
- Domnule? - Sunt doi tipi într-o barcă. Îl vreau.
Poftim? Vă referiţi la agentul Garces? Alea sunt tablourile lui.
Nu mai gândi ca un secretar.
Sunt puse la păstrare acolo.
Sunt doi tipi într-o barcă.
În regulă. Unde a fost Hanssen pe 7 martie 1991?
În dosar se menţionează că a lăsat ceva la Ellis la ora 18:30.
A intrat în sediu la ora 8:27 şi a ieşit la ora 12:45
A revenit la ora 13:45,
şi a ieşit la ora 17:36.
În regulă. Să vedem pe data de 12 august 1993.
Ştii de ce s-a prăbuşit Imperiul Sovietic?
"Bună dimineaţa"?
Am făcut carieră studiindu-i.
Erau mai deştepţi decât noi.
Mai prefăcuţi şi mai determinaţi.
Atunci de ce au dat greş?
Necredinţă.
Ateism.
Mă duc la euharistia de dimineaţă.
Îţi aminteşti ce-i aia euharistie, nu?
Iezuiţii de la Gonzaga te-au învăţat măcar atât, nu-i aşa?
Domnule, bunicul meu a fost diacon.
Felicitări.
Acum e timpul să te alături celor mulţi.
Am văzut o femeie de la Planned Parenthood de dimineaţă la televizor.
O lesbiană, desigur, apărând drepturile homosexualilor la căsătorie.
Aproape că am smuls cablul din perete.
Dar purta pantaloni, nu?
Copiii tăi vor fi crescuţi în ritul iezuit aşa cum eşti şi tu?
Nu ştiu încă. Va mai trece ceva timp până vom discuta despre asta.
Nu ar trebui să fie.
Domnule, încă sunt la început.
Avem nevoie de un al doilea salariu înainte de a întemeia...
Ce înseamnă banii în comparaţie cu binecuvântarea unei familii?
Spune-mi.
- Soţia mea a fost cea care... - Mă bucur să te văd, Bob.
Soţia mea m-a adus prima dată aici.
Bonnie.
Eram de religie lutherană când ne-am cunoscut, şi nu eram prea credincios.
Ea mi-a salvat viaţa.
Vino.
Mergem la slujbă la Sfânta Ecaterina, duminică.
E o slujbă tradiţională latină,
urmată apoi de o masă mare în familie.
Crezi că Julianei i-ar place asta?
Nu ştiu. Poate.
Atunci încearcă. Weekendul ăsta.
Bonnie a mea reuşeşte să facă miracole.
- Opreşte ăla. - Îmi cer scuze.
Era soţia?
Nu mai are nimeni altcineva acest număr.
Atunci cred că ar trebui s-o suni. S-ar putea să fie ceva important.
Nu, e în regulă. Poate să aştepte.
Ştii, când te-am sunat pe pager
nu am făcut-o ca să discutăm despre ce e la emisiunea lui Oprah.
Înseamnă că trebuie să discutăm urgent.
M-ai ales pe mine pentru că sunt catolic?
Poftim?
Ai crezut că va avea încredere în mine pentru că sunt catolic?
Iisuse, Eric.
Te-am ales pe tine pentru că te pricepi la computere.
Am crezut că-l va impresiona.
De asemenea ne-am gândit că i-ar place propunerea aia de 50 de pagini
pe care ai răspândit-o prin tot FBI-ul.
Am înţeles că a pus mâna pe o copie, nu-i aşa?
Şi?
Mi-ai adus raportul?
Îi vom percheziţiona maşina.
Asta înseamnă că trebuie să-l reţii afară din birou pentru câteva ore.
Agent Burroughs, încep să cred că nu sunt persoana potrivită pentru slujba asta.
Da?
Sunt obişnuit cu cazurile de informaţii...
Cazurile de terorism sau ţintele prioritare.
Nu am mai fost nevoit să mă ocup de detalii legate de perversiuni până acum.
Crezi că suntem prea duri cu el?
Cred că ăla e autobuzul tău.
Mergi cu mine la biserică?
"Doamne, nu sunt demn de a te primi în casa mea."
"Dar e de ajuns să spui un cuvânt şi sufletul meu va fi vindecat."
Desigur.
Nu alergaţi, vă rog. Nu alergaţi.
Juliana, ţi-a plăcut slujba?
A fost minunată.
Nu am mai fost niciodată la o euharistie, unde lumea îngenunchează tot timpul.
Ăsta e un gest de devotament.
Ne învăţăm copiii să nu fie catolici doar cu numele.
Ştii, genul ăla de credincios care ia doar ce-i convine
şi lasă restul pe raft.
Totul e previzibil.
Eric e atât de drăguţ.
Unde v-aţi cunoscut voi doi?
De fapt, ne-am întâlnit într-un bar.
Vrei puţină prăjitură, dragă?
Bunicul meu!
Iubesc duminicile.
Mergem la slujbă la biserică...
Avem copiii aici cu noi...
Toate celelalte probleme dispar.
- Îmi cer scuze. Eram curios. - Nu trebuie să-ţi ceri scuze.
Vreau să te simţi ca acasă aici.
Ăsta e tatăl dumneavoastră, domnule?
Probabil e mândru de dumneavoastră.
FBI. Un analist sovietic important. Nu ştiu.
Tata nu era o persoană uşor de impresionat.
Voia să devin doctor.
Mi-a aranjat primul examen de permis auto, în ziua în care am împlinit 16 ani.
A făcut o înţelegere cu instructorul meu.
Ca să luaţi examenul?
Ca să-l pic.
A crezut că asta mă va întări.
Presupun că şi eu fac asta uneori.
Testez oamenii.
Mai mult decât aş vrea.
La naiba! Era să uit.
Am ceva pentru tine.
E tot ce am găsit despre maladia Parkinson.
Le-am descărcat aseară de pe net.
S-au realizat ceva progrese în ultimii ani.
Nu ştiam dacă eşti la curent.
Are cineva de la dumneavoastră din familie maladia Parkinson?
Nu. Slavă Domnului.
Ştiţi ceva, domnule? Cred că sunteţi neînţeles.
De către cine?
De cei care repartizează birourile cu ferestre, de exemplu.
Nu-i nimic.
Cred că am făcut prea mult caz din asta.
Oricum voi pleca foarte repede, la ce mi-ar trebui o fereastră?
Fac 27 de ani vechime în două luni, asta înseamnă pensionare obligatorie.
Nu, e în regulă.
E timpul.
Aş putea să mai stau aici încă o sută de ani,
şi tot un necunoscut voi rămâne.
Fala le revine celor care sunt în lumina reflectoarelor,
a celor care fac politică.
Am ştiut de foarte mult timp că nu sunt făcut pentru aşa ceva.
Dar îmi va fi pus portretul pe peretele "25 de ani în slujba ţării"? Nu?
Asta înseamnă ceva.
Nu prea are mare importanţă, nu?
Ceea ce cred alţi oameni?
Eu sunt conştient de ceea ce am realizat.
- Ce s-a întâmplat? - Vreau să văd ce aveţi despre tipul ăsta.
Poftim?
Ceea ce a postat pe internet, e-mail-urile.
Cazul vostru.
- De ce? - Pentru că nu cred că aveţi aşa ceva.
Aş putea să-ţi prezint dosarul. Am autorizaţia să fac asta.
Dar asta te-ar putea expune unui risc mai mare.
Ce fel de risc?
Ce naiba înseamnă toate astea?
Tipul ăsta nu bea, nu spune glume deşuchiate.
Merge la biserică în fiecare zi, soţia îl iubeşte şi la fel şi nepoţii săi.
Şi de ce naiba i-aţi încredinţa conducerea unui nou departament
unui om care iese la pensie în două luni,
mai ales în condiţiile în care e cercetat?
Ai terminat?
Ştii, cred că toată chestia asta e o făcătură.
Cred că deranjează pe mulţi din FBI, prin ceea ce spune,
şi nimeni nu ştie ce să facă cu el,
aşa că trebuie să-l catalogăm drept pervers şi să scăpăm de el.
Sunt tâmpenii.
Toată chestia asta e doar un nou caz Kenneth Starr
cu excepţia faptului că eu nu trebuie să caut rochia albastră.
Văd că ai început să-l admiri.
Da.
Îl respecţi?
Da.
Asta era inevitabil.
Pentru a ne atinge ţelul, era chiar necesar.
Dar e un trădător, Eric.
Credem că a început să spioneze pentru ruşi din 1985.
Le-a deconspirat secrete militare şi de spionaj.
Le-a deconspirat Programul de Continuitate al Guvernării,
program care le-a oferit detalii despre locul în care va fi dus preşedintele
în timpul unui atac terorist sau nuclear.
De asemenea şi vicepreşedintele, congresul, guvernul şi cabinetul.
Daunele pe care le-a cauzat Statelor Unite sunt de miliarde.
Şi asta luând în calcul doar partea financiară.
De asemenea a trădat şi oameni...
Informatorii noştri.
În una din din scrisorile sale, i-a identificat
pe Valery Martynov şi Sergei Motorin,
doi agenţi KGB care erau informatorii noştri.
Aceştia au fost chemaţi înapoi la Moscova şi executaţi.
Nu ştim încă exact numărul operaţiunilor compromise de el.
Poate 50, poate mai multe.
Nu trebuia să te tachinez.
Asta îmi crează numai probleme.
Dosarul despre el provine de la doi dezertori ruşi.
FBI-ul a plătit 7 milioane de dolari pentru el.
Desigur, tot ce e în acest dosar nu poate fi folosit drept probă.
Ne construim propriul nostru caz împotriva lui, sau scapă basma curată.
Nu că ar conta prea mult, dar şi partea cu deviaţiile sexuale e adevărată.
Irelevantă, dar adevărată.
Poveştile de pe internet sunt despre soţia lui.
A folosit numele ei real.
Mici anecdote picante despre cât de mult îi place ei sexul cu năbădăi,
chestii de genul ăsta.
E şi un mare fan al stripteuzelor, de mulţi ani de zile.
Dar nepoţii săi chiar îl iubesc.
Asta nu pot contesta.
Nu există Divizia de Siguranţă a Informaţiilor, nu-i aşa?
Nu.
Am creat asta pentru a-l aduce aici.
Şi biroul 9930 a fost construit special pentru el.
Camere video, deflectoare audio în sistemul de ventilaţie,
senzori de căldură şi de mişcare...
Probabil că sunt destule microunde, în biroul ăla, pentru a frige un pui.
Îmi pare rău că a trebuit să te inducem în eroare.
Dar asta e cea mai serioasă scurgere de informaţii
la nivelul Serviciilor Secrete din Statelor Unite.
Erau necesare anumite măsuri neobişnuite.
Vestea bună e că ai obţinut ceea ce ţi-ai dorit.
Eşti implicat în cel mai mare caz de care ne-am ocupat vreodată.
Vino cu mine. Vreau să cunoşti câteva persoane.
A plecat la 5:12, s-a oprit la curăţătorie,
a fost în secret la Ellis, apoi s-a dus acasă.
Cu ce diferă faţă de joia precedentă?
Agenţia a fost înştiinţată despre asta?
Dacă are de-a face cu surse ruseşti, atunci Agenţia trebuie informată.
O să primească Hanssen permisie?
Câţi oameni lucrează la cazul ăsta?
Până acum sunt 50 pe lista fanaticilor.
E implicat şi directorul?
Directorul e la conducerea cazului. Îţi citeşte rapoartele în fiecare zi.
Nu.
Ba da.
S-o ţii tot aşa, apropo.
Ne lipseşte cam 90% din ce vorbeşte Hanssen acolo.
Mormăie într-una.
Face o mulţime de chestii.
- De ce nu-l arestăm pur şi simplu? - Nu putem face asta.
Cunoaşte numele şi locaţiile tuturor surselor noastre.
Dacă nu-l putem face să vorbească, toate vieţile lor sunt în risc.
Eric O'Neill, Dean Plesac.
- Agent special asistent. - Domnule.
Directorul vrea să fie prins asupra faptului.
Asta ar însemna să-l puteţi condamna la moarte.
Nu crezi c-o merită?
- Pe curând, Dean. - Mersi că ai venit, Rich.
După cum am mai spus, puştiule, nu lua nimic în nume personal.
Kate.
Are o întâlnire la DIA mâine la 2:00, nu?
- Da. - Tu îl conduci?
- Da. - Bun.
Avem nevoie să fie plecat din birou timp de cel puţin trei ore.
- Atunci îi vom cerceta maşina. - Bine.
Cât îţi va lua să descarci datele de pe cardul din Palm-ul lui?
Douăzeci, 30 de minute, în funcţie de nivelul de criptare.
Dar nu se poate. Nu-l scapă niciodată din ochi.
Presupunând că-i putem despărţi, 20, 30 de minute.
Bine.
Ce-i asta?
Vrei să fii documentat, nu?
Stai.
Dacă e mai deştept ca mine?
N-am mai judecat pe nimeni atât de greşit.
În afară de tine poate.
Acum câţiva ani,
FBI-ul a înfiinţat un grup operativ.
O mulţime de informatori dispăruseră.
Surse ca Motorin, Martynov. Zeci au dispărut.
Aşa că acest grup operativ a fost format pentru a găsi cârtiţa care îi trăda.
Cei mai buni analişti ai noştri au cercetat date
cu atenţie ani de zile în căutarea făptaşului,
şi n-au putut niciodată să-l găsească.
Ghici pe cine am pus la conducerea grupului operativ?
A fost mai deştept decât noi toţi.
De fapt, partea asta o accept.
Ideea că întreaga mea carieră a fost o pierdere de timp
o urăsc cel mai mult.
Tot ce am făcut de când am ajuns în acest birou,
tot ce am fost plătiţi cu toţii să facem, el făcea contrariul.
Puteam la fel de bine să stăm acasă.
Dragi prieteni, mulţumesc pentru cei 50,000$.
În ceea ce priveşte fondurile,
am foarte puţină nevoie sau utilitate pentru mai mult de 100,000$ de-odată.
Îngrijorările mele pentru securitate ar putea părea excesive.
Cred că experienţa a arătat că sunt necesare.
Sunt mult mai în siguranţă dacă nu ştiţi multe despre mine.
Niciunul dintre noi nu e novice în această privinţă.
Nu am reuşit să localizez pachetul bazându-mă pe descrierea voastră de aseară.
Vă rog să recunoaşteţi că sunt într-un costum de afaceri
şi nu mă pot târâi prin noroi.
Serviciile voastre au suferit recent câteva breşe.
Vă avertizez că domnul Boris Yuzhin,
domnul Sergei Motorin şi domnul Valery Martynov
au fost cu toţii recrutaţi de către serviciile noastre speciale.
Statele Unite pot fi asemănate unui fiu rătăcitor puternic, dar retardat,
potenţial periculos, dar tânăr, imatur şi uşor de manipulat.
Am găsit locul gol.
Locurile goale mă deranjează.
Înainte de a mă dedica vrea să ştiu, căci sunt sigur că şi voi.
S-ar putea spune că sunt nebun de curajos,
sau chiar nebun.
Aş răspunde că niciuna din astea. Aş spune că nebun de loial.
Alegeţi ce vreţi, nebunie este în toate răspunsurile.
În cele din urmă, aş aprecia să realizaţi un plan de scăpare.
Nimic nu durează o veşnicie.
Cu sinceritate, Ramon.
- Bună. - Bună.
Te-ai întors.
Şefu'. Când ai ajuns aici?
Sunt foarte dezamăgit de tine, tinere.
Ţi-ai lăsat mireasa singură fără să-i spui unde te duci.
Nu e bine, Eric. Unde ai fost?
Mama mea a căzut. A trebuit să mă duc s-o văd.
Şi-a rupt ceva?
Nu. Doar s-a lovit la cap.
- Groaznic. - Da.
Să-mi scrii adresa, da?
Aş vrea să-i trimit nişte flori.
Foarte frumos din partea ta, şefu'.
N-am putut da de tine pe pager.
Îl ţii la şold permanent, nu?
Da, ştiu. M-a lăsat bateria.
- Iartă-mă, scumpo. Trebuia să fi sunat. - Nu-i nimic.
Juliana tocmai ne spunea cum a fost să crească în Blocul Comunist.
Da?
Îmi stârneşte curiozitatea, după cum îţi poţi imagina.
Sper că nu te-ai simţit ca la interogatoriu, Juliana.
Iată-ne.
Bonnie, chiar nu trebuia să te deranjezi.
Sunt doar nişte resturi.
Cred că nu mai puteam suporta ideea ca
voi doi să mai comandaţi încă o dată de la Peking Wall.
Nici măcar chinezii nu pot mânca mâncare chinezească în fiecare seară, Eric.
În plus, cum vrei ca micuţa asta să-ţi umple casa cu bebeluşi,
dacă nu îi pui nişte proteine în dietă?
Ai vrea să spui tu rugăciunea, Eric?
Scumpo?
Îmi pare rău, Jule. Eu nu i-am invitat, evident.
Dar ei s-au gândit că e în regulă, Eric.
Trebuie să ai nişte limite, chiar şi cu un şef.
Şi ce-a fost cu vrăjeala aia cum că maică-ta s-ar fi lovit la cap?
E complicat.
"Complicat", adică n-aş înţelege, sau nu poţi să-mi spui?
Sunt obosit.
Vreau doar să beau un pahar şi să mă bag în pat.
O să renunţi?
Vreau să renunţi.
M-am simţit prost toată ziua, Eric.
Parcă eşti altcineva când eşti lângă mine.
Îmi pare rău că a fost o zi stresantă pentru tine.
Hai să nu înrăutăţim lucrurile.
Nu ştiu.
Poate că eu sunt de vină.
Poate că vrei ca şi eu să fiu altcineva.
Poate că vrei să fiu ca Bonnie.
Termin-o, Jule.
Nu, ar fi mai uşor pentru tine, nu?
Dacă aş fi mai mult o soţie de gen FBI, la fel ca ea.
Nu glumesc, Juliana...
Dacă m-aş duce la biserică în fiecare zi şi aş vrea să-mi petrec viaţa însărcinată...
Probabil că părinţilor tăi le-ar place asta.
Ajunge.
Atunci n-ar mai trebui să-ţi faci griji
dacă sunt destul de catolică sau americană.
Taci din gură, ce naiba!
Eric.
Bună, tată.
De când stai aici?
Nu ştiu. De vreo două ore.
E frig de crapă pietrele. De ce n-ai intrat în casă?
Ai renunţat vreodată la ceva, tată?
- Dacă am renunţat la vreo ceva? - Da.
Cred că am renunţat să mai duc ziarele într-o dimineaţă.
Mă săturasem să mă scol aşa devreme.
Ce-a zis tatăl tău?
Nimic. A ridicat din umeri.
Te-ar putea omorî când ridică din umeri.
M-am gândit mult la el în dimineaţa asta.
Nu ştiu de ce.
Îţi asumi prea multe lucruri.
Adică, era doar un puşti care-şi făcea treaba.
La fel ca tine.
"Urcă pe vas, fă-ţi treaba, întoarce-te iar acasă."
Asta mi-a spus mie prima oară când am plecat în larg.
Ştia că eram speriat, aşa că a păstrat lucrurile simple.
Poate că ar fi trebuit să mă duc la Annapolis.
Mereu mi-a părut că
înrolarea în FBI a fost o scuză
pentru că nu te-ai dus la Annapolis,
lucru pe care nu trebuia să-l faci.
- Asta ai vrut. - Nu.
Voiam să îţi serveşti ţara.
Nu asta faci?
Ba da.
Aşadar nu poţi renunţa, nu?
Urcă pe vas, fă-ţi treaba, întoarce-te iar acasă.
Poţi să faci asta?
Are întâlnire în 5 minute. Camera media, etajul întâi.
O să primeşti mesaj când o să intre.
Evident, dacă îşi ia Palm-ul cu el, sună-mă, oprim totul.
S-ar putea să nu fie ziua potrivită pentru asta, domnule.
Trebuie să fie la DIA la 2:00.
Eu îl conduc.
Se pare că te aşteaptă o zi plină.
Şefu', îmi dau seama că am făcut o prostie.
Nu ştii să baţi la uşă?
Scuze. Fotograful pentru poza de 25 de ani e aici, azi.
Era programată pentru săptămâna viitoare, dar e azi.
M-au sunat pe celular. Aveţi întâlnire în 5 minute.
Atunci va trebui să reprogramezi, nu?
N-ar trebui. Vine aici o singură dată pe lună. Îmi pare rău.
Ar trebui să renunţ la tot ce fac şi să mă duc acolo?
Îmbrăcat aşa?
Aşa vă îmbrăcaţi în fiecare zi.
Nu. Am o pată pe cravată.
Ia să mă uit.
- Dumnezeule! - Scuze.
Nătângule!
Ia uită-te. E peste tot.
Şefu', te rog. Doar du-te acolo.
Nu vrei să-ţi ratezi poza.
O să curăţ tot până te întorci.
Mă întâlnesc cu cei de la DIA la 2:00.
Te duc eu acolo. Nu e problemă.
Găseşti slujba asta stresantă, Eric?
E prea mult pentru tine?
Uneori.
Atunci roagă-te mai des.
Am înţeles, domnule.
Domnule Hanssen. Mă bucur să vă cunosc. Sunt John.
Avem un loc pentru dumneavoastră chiar aici.
Douăzeci şi cinci de ani?
E un lucru cu care să vă mândriţi.
Nu avem nevoie de asta.
Ştiţi ceva? Nasul vă luceşte puţin prea mult.
Nu vrem asta.
E în regulă dacă vă dau cu puţin fond de ten?
Foarte bine. Staţi puţin mai drept.
Bun. Un zâmbet mic. Şi excelent.
Continuaţi să aveţi gânduri patriotice.
Aşa e bine. Puţin mai drept.
Frumos. Excelent. O să vă placă poza asta.
Opreşte-te.
Domnule Hanssen, vă putem aduce altă cravată.
Nu-mi place să fiu cercetat amănunţit.
Am dat de tine.
Eram în drum spre sala de tragere,
aşa că am sunat la tine la birou.
Mă gândeam să văd în sfârşit dacă eşti cu adevărat marele trăgător de care tot aud.
Ascultă, Rich, poate altă dată.
Nu prea am acum dispoziţia necesară.
Nici eu. Hai să ne revenim, împuşcând ceva ţinte.
Bine.
Ruşinos.
Dublu sau nimic.
Buzunarul greşit.
La naiba.
Sfânta Maria, Maica Domnului, roagă-te pentru păcătoşii de noi,
la ora morţii noastre. Amin.
Scuzaţi-mă.
Cum a fost?
Nu a fost.
Nu ştiu de ce au crezut că voi sta acolo
lăsând un fotograf homosexual să-şi facă damblalele.
Am treabă de făcut.
Să reprogramez?
Nu.
Mi-ai umblat prin servietă?
Nu. A trebuit doar să o mut ca să nu se ude.
Era apă peste tot.
De ce? Am pus-o înapoi greşit?
Domnule?
E în regulă, să mergem.
Vreţi să ascultaţi muzică, domnule?
Da, am chef de ceva Andrews Sisters.
Au cumva pe aici?
Nu din câte ştiu eu, domnule.
Nici nu credeam.
Aşa-i bine.
- Aveţi timp până la 5:00. - Da, domnule.
Liber.
Iisuse.
Tipul ăsta putea să iasă în centrul oraşului şi să înceapă să tragă.
Da, domnule. Tocmai a sosit.
Da, domnule, am înţeles.
Absolut.
Da, domnule.
Am nişte veşti proaste, agent Hanssen.
Va trebui să scurtăm discuţia asta.
Nu înţeleg.
Era superiorul meu.
M-a chemat într-o întrunire de urgenţă. Îmi cer scuze.
- Ştie că sunt aici? - Da, domnule.
- Ştie cine sunt? - I-am explicat clar asta, domnule.
Vrea să reprogramăm asta pe când doriţi dumneavoastră.
- Nu, mulţumesc. - Domnule?
Vizita asta a fost din curtoazie. Să mergem.
Poate e altcineva care să ne arate ce-i pe aici.
Adu maşina.
Şefule, îmi pare rău.
- Te-am adus să-ţi fac o favoare. - Ştiu că am vorbit neîntrebat.
Când cineva-şi bate joc de tine, nu te reprogramezi.
Nu a fost chemat în nici o şedinţă. E un joc de putere.
Eu nu am văzut-o aşa.
Ei bine, de aia eşti încă un funcţionar.
Ce tot caută ăla?
În regulă.
Doar du-mă înapoi la birou.
- Plesac. - Sunt pe drumul de întoarcere.
Aha.
Întâlnirea a durat doar 20 de minute.
Sunt pe Bulevardul Wilson, întorcându-se.
Faceţi-o la loc.
- Domnule? - Anulăm totul. Faceţi-o la loc.
Ce ziceţi? Parkway e deschis.
Nu-mi place prin Parkway. Ia-o pe strada E.
E un şantier pe strada E. Am auzit azi dimineaţă la radio.
Ia-o pe la Constitution.
Domnule, sunt din SSG. Noi din urmăriri ne câştigăm traiul.
Parkway e mai rapid.
Chiar aşa?
Mai repede, mai repede.
- Tocmai i-am dat mesaj pe pager. Cum stăm? - Nu sunt încă sigur.
Poate în belea rău.
Imbecilule.
Îmi cer scuze.
- Idiotule. - Îmi pare rău.
Asta vă învaţă la şcoala de urmăriri?
Nu-i de mirare că FBI-ul nu poate găsi niciodată pe cineva.
Calmaţi-vă.
Nu-mi spune tu mie să mă calmez.
Ce faceţi?
Pot să stau aici şi o oră.
Sau pot să merg două blocuri, să ies singur din blocajul ăsta,
şi să iau pentru 5 minute un taxi până la birou.
Deci, care crezi că ar servi mai bine intereselor Biroului?
E doar trafic.
Alo, Hanssen e pe jos.
Dumnezeule.
Îl văd ajuns la birou în maxim 10 min.
Ne omoară băiatul ăsta al tău.
O să se descurce.
Şefule. Trebuie să vă întoarceţi înapoi la maşină, domnule.
Nu ai făcut suficiente greşeli pentru o zi, Eric?
Acum vrei să faci şi încălcarea regulilor de circulaţie?
Domnule, trebuie să vă întoarceţi la maşină.
De ce ar trebui?
Uitaţi, nu mă omorâţi, bine? Am făcut ceva stupid.
Ăsta-i chiar un şoc.
V-am minţit, domnule.
Nu e nici un şantier pe strada E. Am inventat eu asta.
Şi de ce ai face asta?
Pentru că am nevoie de ajutorul dumneavoastră.
Şi mi-a fost teamă să vă cer să ne oprim pe drum.
Vreau să merg înapoi la sala de lectură, domnule.
Centrul de Informare Catolic. Cam trebuie să fac asta.
De ce?
E vorba de Juliana.
Ne-am certat toată săptămâna.
Despre ce?
Să fiu sincer, domnule,
despre biserica dumneavoastră.
Nu i-a plăcut, şefule. Nu a înţeles asta.
Aşa că am vrut să merg înapoi la sala de lectură.
Mă gândeam că poate o să găsesc acolo nişte cărţi pentru ea,
să o ajut să vadă lucrurile mai clar.
M-am gândit că dacă trecem pe lângă ea, poate o să vreţi să intrăm puţin.
A fost o chestie stupidă. Ştiu.
Dar asta e.
Jură.
Poftim?
Jură...
că tot ce mi-ai spus e adevărat.
Nu.
Nu voi face asta.
Nu aş minţi despre soţia mea,
sau despre biserică.
Dacă nu ştiţi până acum asta,
atunci e al naibii de sigur că
nu voi lua în deşert numele Domnului ca să v-o dovedesc.
Ştiţi ceva, domnule? Chiar testaţi oamenii prea mult.
Iar eu m-am săturat.
Vă ceream ajutorul.
Să aveţi o plimbare plăcută, domnule. Ne vedem la birou.
Poate...
Poate
am sărit calul.
Da?
O'Neill l-a convins să intre înapoi în maşină.
- Cum de a reuşit asta? - Greu de spus.
De aici mi se pare de parcă l-a cerut de nevastă.
L-a convins să revină la maşină.
Asta trebuie pusă la poştă.
Nu intraţi, domnule?
Nu trebuie să-ţi dau ţie raportul, nu-i aşa?
Nu, domnule.
"James Hofsteller, Auberg, Germania".
"Jack, sunt convins că o să-ţi placă asta, Bob".
- Bună. - Salut.
La ce te uiţi?
La nimic. Doar o casetă de supraveghere de la antrenamente.
Hanssen voia să mă asigur că s-a copiat bine.
Te superi dacă-mi aduci restul de cumpărături, dragule?
Doar câteva pungi din maşină.
- Cum a fost la şcoală? - A fost bine. Sunt doar obosită.
Jule.
O casetă de supraveghere de la antrenamente?
Nu e ceea ce pare.
Ceea ce pare e cum face el filme porno cu Bonnie,
doar că ea nu ştie despre asta.
Toţi mi-au spus, atunci când te măriţi cu FBI-ul, lucrurile devin ciudate. Cazurile.
Dar nu mi-au spus niciodată despre asta.
Asta nu are de-a face cu niciun caz.
Deci nu doar îi deschideai corespondenţa? Ţi-a dat-o el ţie?
Trebuie să plec.
Ai încredere în mine?
Da.
Pentru că am impresia că tu crezi cumva
că dacă îmi spui adevărul despre el
ar însemna că-ţi trădezi ţara sau ceva de genul ăsta.
Nu ar însemna asta.
E în regulă.
E un ticălos. Ştiam asta deja.
Doar că...
A fost la noi în casă. Ne certăm într-una din cauza lui.
Aş vrea doar să ştiu ce-i cu asta.
Nu îmi poţi spune?
Te rog?
Nu ştiu când mă întorc.
Cred că nevastă-mea tocmai s-a prins despre cazul ăsta.
Ăsta a fost un lucru colosal de prostesc din partea ta!
Ai putea pune în pericol toată operaţiunea!
Eşti un idiot?
Ştii, eşti la fel de vinovată ca oricine în cazul ăsta.
Spun atâtea minciuni acum,
că nu mai pot ieşi cu faţa curată din ele.
Vrei să faci lucrurile mai uşoare?
Data viitoare când Hanssen îţi dă un pachet,
şi îţi spune să-l pui la poştă,
îl pui la poştă.
Pachetul a fost resigilat aşa cum era înainte, da?
Da.
Nu e nici o urmă care să arate că a fost deschis?
Nimic ce ar putea să ridice suspiciuni în parte cealaltă?
Nu, l-am pus la poşta de la birou acum 5 minute.
Era ca şi neatins.
Vom vedea.
Uite,
îmi pare rău că ai probleme acasă.
Ţi-aş da ceva sfaturi, dar nu ar valora prea mult.
Nu am nici măcar o pisică.
Tot ce-ţi pot spune
e să-ţi ţii privirea înainte şi să-ţi faci treaba.
E cel mai bun lucru de făcut ca să treci peste asta. Înţelegi?
Am scos 300 de pagini de material secret
din portbagajul lui astăzi.
Şi destulă corespondenţă din Palm-ul lui.
Următoarea lui livrare pare să fie iminentă.
Asta dacă, bineînţeles, cineva nu-i trezeşte suspiciunile.
Bine.
Ar trebui să mă întorc la asta.
Da, bine.
Pot să te întreb ceva?
Sigur.
Merită?
Să fii agent.
Având în vedere costurile.
Crezi că merită?
Întreabă-mă când îl prindem.
- Eric. - Da, şefule?
Vino aici. Vreau să-ţi arăt ceva.
Asta-i adresa mecanicului meu din Manassas.
Îmi las maşina acolo luni.
Vreau să mă iei de acolo şi să mă aduci la serviciu.
Nu mai târziu de 8:15.
E ceva în neregulă cu maşina, domnule?
Da. Vreau să fie curăţată de nişte dispozitive electronice.
Da?
Am auzit ceva semnale scurte din radioul meu în ultima vreme
iar alarma nu mai funcţionează.
Le-ar sta în fire ruşilor să mă urmărească.
Sunt urmărit tot timpul.
Ei sunt conştienţi de cât de multe ştiu.
Da, domnule.
Ştii filmul ăsta?
E foarte atrăgătoare.
Da, domnule. Întotdeauna am crezut asta.
Închide uşa când ieşi.
Ce s-a întâmplat?
Tocmai am decodat asta.
Ultima lui scrisoare către ei, de acum două zile.
Se dă la fund, nu-i aşa?
Da.
Atunci suntem ca şi morţi.
"Dragi prieteni, vă mulţumesc pentru ajutorul vostru de atâţia ani."
"Se pare, oricum, că cea mai mare utilitate a mea către voi s-a terminat"
"şi este timpul să mă exclud singur din serviciul activ."
"De la ultimul meu comunicat, şi poate tocmai din acea cauză,"
"am fost promovat pe un post de director al unui departament ce nu face nimic"
"în afara accesului normal la informaţiile programului de contrainformaţii."
"E ca şi cum am fost izolat."
"Mai mult, cred că am detectat"
"zgomote repetate la radioul din maşina mea."
"Nu am găsit sursa lor,"
"dar aşa cum m-aţi sfătuit cu înţelepciune, am să las aste deoparte."
"Conştientizarea existenţei lor e suficientă."
"Amuzant, jocul ăsta de copiii."
"În legătură cu asta, oricum, suspectez sincer că ar trebui să vă îngrijoreze"
"integritatea comportamentului"
"privind realizarea de către dumneavoastră a eforturilor mele."
"Ceva a trezit tigrul adormit."
"Poate voi ştiţi mai bine ce anume."
"Viaţa e plină de suişuri şi coborâşuri."
"Al dumneavoastră sincer, Ramon."
Bine, dacă el nu mai face vreo altă livrare, ce avem?
Avem Palm-ul.
Ne dă măcar o conspiraţie spre comiterea spionajului.
Până când intră în sala de judecată cu un avocat
care spune că tot ce era pe Palm-ul, erau doar note
pentru scrierea unui roman de spionaj pe care plănuia să-l scrie.
Dar cum e cu probele din portbagaj?
Posesie neautorizată de material secret.
Asta înseamnă 5 ani.
Nu e suficient de mult pentru a-l face să vorbească.
Poate ar trebui să continuăm să-l promovăm.
Poate că-i singura cale prin care îl putem obliga să nu se retragă.
La dracu'.
E în faţa apartamentului tău.
- Ce? - A parcat în faţa apartamentului tău.
Tocmai a oprit.
El e.
Cât de beat părea să fie?
Nu vorbea incoerent sau ceva.
Poate puţin mai incoerent decât de obicei, dar cam atât.
Tipul se dărâmă cu totul.
Asta m-ar deranja cu mult mai puţin
dacă n-ar avea o duzină de arme în portbagaj.
Lasă-mă jos aici, bine? E chiar după colţ.
Ştiu unde e.
Avem o echipă întreagă urmele lui, nu-i aşa?
Da.
Îi putem retrage?
De ce să fac aşa ceva?
Cred că pot încă să-l conving.
Cred că-l pot face încă să facă livrarea.
Vrei să-ţi citesc din nou scrisoarea aia, Eric? Nu mai e nici o livrare.
Se dă la fund.
Nu, moare s-o facă. Trebuie doar să-l facem să se simtă în siguranţă.
- Dacă te-a simţit? - Şi ce dacă?
Dacă îl lăsăm în pace, nu voi fi mai în siguranţă.
Te rog.
Mă descurc cu el.
Bine.
Îl sun pe Dean.
10 minute, cum am promis.
M-aţi prins chiar când ieşeam din metrou.
De ce nu ai luat maşina?
Juliana a avut nevoie de maşină.
Aveam chef de plimbat, oricum.
De ce? Ceva gânduri de pus în ordine?
Nimic în mod special.
- Treci înăuntru. Vreau companie. - Sigur.
- Aţi băut, domnule? - Pot avea încredere în tine?
Bineînţeles.
Nu ştiţi asta?
Nu ştiu ce mai ştiu.
E muzica din copilăria dumneavoastră?
E muzica din copilăria tatălui meu.
Ce e în Rock Creek?
Îmi place parcul noaptea.
Trebuie să fiu sigur că pot avea încredere în tine.
De ce nu mergem înapoi la birou? Mă puteţi testa cu poligraful.
Ai auzit de Aldrich Ames?
Bineînţeles.
Cel mai al naibii spion din istoria Americii.
A vândut secrete în valoare de 2,5 mil $ sovieticilor,
şi a trecut toate testele cu poligraful la care l-a supus Agenţia.
Dar nu ar fi trecut niciodată de mine.
Pot citi pe oricine.
A început să mă obosească rău pagerul ăla.
Ce facem?
Ţi-am spus, FBI-ul e o cultură a armelor.
Nu poţi avansa aici dacă nu ştii să tragi.
Şefu'?
Te testează la 25 de metri,
15 metri,
7 metri şi 5 metri.
- Ce faceţi? - Vrei să fii agent sau nu?
Culcat. Mâna stângă, mâna dreaptă. 5 metri cu arma în teacă.
Ai 3 secunde să tragi 5 focuri.
- Ce faceţi? - Cine te-a sunat în maşină?
Ce?
Vreau să ştiu dacă pot avea încredere în tine.
Puneţi arma deoparte, şefule.
- Cine sună? - Puneţi arma aia nenorocită deoparte.
Vreau să ştiu dacă pot avea încredere în tine.
Pot avea eu încredere?
Iisuse!
Pentru numele lui Dumnezeu, ce v-a apucat?
Uitaţi-vă în jur, şefule.
Suntem doar noi aici.
Nu vă urmăreşte nimeni, nu aveţi niciun GPS în maşină,
nu sunt un agent străin care încearcă să vă spioneze.
Nu contaţi aşa de mult.
Mesajul era de la Juliana, logic. Soţia mea.
Încearcă să dea de mine,
pentru că i-am spus că voi fi acasă până la ora asta,
şi pentru că iar suntem certaţi,
din cauza dumneavoastră, ca de obicei.
Datorită vizitei dvs neanunţate şi lecţiei pe care i-aţi ţinut-o despre Opus Dei.
Asta chiar a ajutat.
Şi mulţumesc că v-aţi holbat la ea în biserică, în timpul slujbei.
Asta a funcţionat iar numai bine.
Daţi-mi voie să ghicesc.
O testaţi şi pe ea.
Ştiţi, m-a întrebat azi dimineaţă de ce sunteţi aşa cum sunteţi.
De ce-i frecaţi pe toţi aşa de tare.
Am deja răspunsurile astea.
"Este neînţeles."
"Încearcă să îndrepte lucrurile la Birou şi nimeni nu-l ascultă."
"S-a născut în secolul greşit. Taică-său a fost un nenorocit."
Am o listă întreagă.
Dar ştiţi ceva, domnule?
La sfârşitul zilei,
totul nu-i decât o porcărie.
Sunteţi cine sunteţi.
Asta nu înseamnă nimic, nu-i aşa?
Nu-i aşa?
Eu
contez
enorm.
Da, Eric?
Urmăriţi-l din nou. Va face livrarea.
Mâine. Poate chiar în seara asta.
Nu te-a ghicit?
Nu, nu m-a ghicit.
Bine. Suntem pe urmele lui.
Duminică, 18 februarie, 2001
FBI! FBI! Nu mişca!
Armele nu sunt necesare.
Aveţi ceva prin buzunare de care ar trebui să ştiu?
Nu.
- Aveţi vreo armă? - Nu.
Deci, aşa merg lucrurile.
"L-am prins."
Poate acum veţi asculta.
E o zi tristă pentru noi toţi, Bob.
Bună.
E totul în regulă?
Da.
Totul e în regulă.
Îmi pare rău.
Pot să te sfătuiesc ceva, Bob?
Am mai fost implicat în câteva cazuri de astea.
Nicholson.
Aldrich Ames.
Merge mult mai uşor dacă cooperezi.
Pentru tine.
Pentru familia ta.
Trebuie neapărat să-ţi ecranezi mai bine unităţile de GPS, Dean.
Bruiază semnalul de la radio.
Aud asta de săptămâni.
Chiar dacă tot ce le dai e motivul pentru care ai făcut-o,
îţi va cumpăra ceva bunăvoinţă.
Mă rog, asta a făcut Ames la început.
Doar dă-le motivul.
Asta nu ar trebui să ia mult timp.
Tot ce l-a interesat pe Ames au fost banii.
De ce altceva ar fi făcut-o?
Nu-i aşa de greu de ghicit, nu-i aşa?
Considerând mândria omenească.
Îţi poţi imagina, să stai în cameră cu o grămadă de colegi,
toţi încercând să afle identitatea unei cârtiţe
iar în tot timpul ăsta, tu eşti cel după care umblă,
tu eşti cel pe care-l caută?
Asta ar trebui să fie
foarte satisfăcător, nu crezi?
Sau poate s-a considerat el însuşi un patriot.
Poate a considerat de datoria lui
să ne arate cât de slabă era securitatea noastră.
Nu putem exclude asta ca şi posibilitate.
Sau poate el...
Ce contează să mai speculăm? A spionat.
Motivul
nu înseamnă nimic.
Nu-i aşa?
Nu, cred că nu contează.
Doi tipi într-o barcă.
Ai văzut conferinţa de presă a directorului?
Da.
Amuzante lucrurile astea.
A mulţumit CIA, apoi Procuraturii,
apoi Consiliului Pentru Informaţii,
dar nu a putut mulţumi bărbatului pe care-l punem în spatele acestui birou.
Nici nu mă aşteptam.
Mă duc la biroul pentru munca de teren.
Încă mai avem doi ruşi neînregistraţi.
Asta înseamnă că nu vii acolo cu mine?
Mă gândeam să plec mai bine acasă.
Vei fi promovat ca agent, Eric. E totul aranjat deja.
Nu asta ţi-ai dorit?
Mi-am dorit.
Până când ai venit la mine în apartament şi ai văzut cina la TV şi nici o pisică?
Nu.
Majoritatea agenţilor sunt căsătoriţi, ştii?
Iar consorţii lor se obişnuiesc cu viaţa asta până la urmă.
Aşa va face şi Juliana.
Nu cred că vreau ca ea să se obişnuiască cu asta.
Asta-i altceva.
Da.
Ştii ce ai realizat aici, nu?
Ai doborât cel mai rău spion din istoria Americii.
Acum o să pleci pur şi simplu?
Ştii şi alt fel de a pleca?
Nu.
Deci...
Crezi că aş putea să iau...
Aş spune că l-ai câştigat pe deplin.
Noroc mult, Eric.
Şi ţie.
Roagă-te pentru mine.
Aşa o să fac.
Robert Hanssen îşi ispăşeşte acum pedeapsa cu închisoarea pe viaţă
în Penitenciarul Federal de Securitate Maximă din Florence, Colorado,
unde petrece 23 de ore pe zi la izolare.
În 22 de ani de spionaj, Hanssen a trădat cel puţin 50 de persoane.
Se ştie că au fost executaţi de către KGB.
Întreaga pagubă provocată de Hanssen
guvernului Statelor Unite şi aliaţilor săi rămâne un secret.
Eric O'Neill a părăsit FBI-ul în mai 2001.
El şi cu Juliana au rămas în Washington, unde acum Eric practică meseria de avocat.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania